Lector, 2024, kovakantinen, 40 s.
Kuvittanut Arja Kallio
Perinteinen lasten satukirja, jossa on 7 pientä satua.
Sopivat mainiosti iltasaduiksi tai lapselle itse luettaviksi. Itse luettaviksi
nämä ovat mainiota, sillä sadut ovat aika lyhyitä ja lapsi malttaa lukea sadun
loppuun.
Sadut ovat lyhyitä, mutta sisällöltään perinteisiä
satuja. Niissä on aina jokin opetus tai ajatuksia herättävä asia. Nahistelevat
prinssiveljekset joutuvat tekemään sovinnon, kuningas joutuu tyytymään seppään
tyttärensä sulhaseksi tai lapset oppimaan kantapään kautta, että on parasta
olla ihan oma itsensä. Toisaalta seurataan lehtivanhuksen sitkeyttä ja oppia
siitä, että kaikella on aikansa sekä tähden surua sulavan lumiukon puolesta.
Sadut ovat
sopivia niin tytöille kuin pojillekin. Pojille tämä voi olla kuitenkin mainio
satukirja, sillä toisin kuin satukirjoissa yleensä, tämä ei ole täynnä
prinsessoja pulassa tai etsimässä prinssiään. Sadut sopivat mainiosti myös
perheen pienimmille, sillä ovat lyhyitä eivätkä sisällä pelottavia tapahtumia.
Yhtä kaikki sadut on hyvin kirjoitettu ja niissä on
Grimmin satujen tapaan kerrottu huomioita elämästä, joiden aikuisikään mennessä
pitäisi olla jo itsestään selviä. Jos ne eivät ole itsestään selviä, ne
”purevat” lukijaa sarkastisesti. Lapsille ne taas toimivat neuvoina ja oppeina,
jotka kannattaa muistaa elämässään.
Lapselle jäi parhaiten mieleen kirjasta satu Valkoinen
rotta. Lapsen mielestä oli kovin eriskummallista, että muut rotat pelkäsivät
valkoista rottaa, hän ei voinut ymmärtää miksi erivärinen rotta olisi
pelottava. Minulla jäi parhaiten mieleen dinosauruksen ja lohikäärmeen
ystävyys.
Kirja on saatu arvostelukappaleena kustantajalta. Lisään sen Seinäjoen kaupungin kirjaston 2024 lukuhaasteeseen, kohtaan 23. Toivo, toiveikkuus tai optimismi. Satujen paras puoli on se, että surkeista sattumuksista tai kaikista tapahtumista huolimatta ne antavat aina toivoa ja niissä on optimistinen tapa katsoa maailmaa.
Kommentit
Lähetä kommentti